- Kom igjen, jenter. - Snart ferdig.
- Du har for mye metall på deg. - Det er ikke så mye.
Jeg er dommer, ikke konge av Asia.
Gi en til søsteren din. Gi en til søsteren din!
Slutt og tull. Ta på deg sløret, vi kommer for sent.
- Jeg kysser deg, patronus. - Hva vil du, Mabinio?
Jeg... Vel, til saken.
Pissepottene mine er slått i stykker ni dager på rad.
Soldater, jeg sier ikke hvem,
syns det er morsomt å tømme dem over borgere.
Hvem vet om det var soldater?
Det kan ha vært gladiatorer.
Jeg kjenner igjen soldater.
Jeg har ingen fordommer. De fleste er gode menn, som deg.
- Men det fins utenlandske elementer. - Det skal ikke gjenta seg.
Det får man håpe. Romere som fortjener respekt,
blir dyvåte av piss isteden!
Ikke en dråpe igjen. Hvordan skal jeg kunne lage tøy uten piss?
- Hvordan skal jeg lage... - Det skal ikke gjenta seg.
Takk, patronus. Minerva bevare deg.
Mascius.
Bror Vorenus.
- Stor mann nå, hva? - Du er ikke så liten.
Disse romerske damene!
Jeg har ikke gjort annet enn å knulle og ete siden jeg kom hit.
Vi er ikke i felten nå, bror.
Jeg mente ikke å vanære kvinnene.
Jeg skulle gjerne ha snakket mer, men klientene kommer først.
De blir fornærmet hvis ikke de blir tatt imot i rekkefølge.
Så klart.
Unnskyld mine plumpe soldatmanerer!
- Hvorfor er du her? - Jeg vil bare se hvordan du har det.
Det virker jo godt.
- Hvor er Titus Pullo? - Jeg har ikke sett ham.
Dere to var som Castor og Pollux.
Pullo er død for meg.
Godt å se at det går bra for deg.
- Hvordan har vår gamle leder det? - Bra.
Det er godt.
Jeg skal ikke lyve.
Brødrene dine er misfornøyde. De føler seg sveket av lederen.
De kan ikke få mer penger. Det eksisterer en avtale.
Riktig. Og betalingen er fin.
- Han har portrettet på myntene. - Myntneren gjør som han vil.
Brødrene våre trenger mer enn penger
for å leve gode og fredelige liv.
Hva skal de gjøre når pengene er brukt opp?
Begynne å arbeide? Det er usannsynlig. Hva skal de gjøre?
Ikke still spørsmål. Snakk ut!
Vi vil ha land i Italia.
Cæsar vil gi alle veteraner land, som lovt, men ikke i Italia.
Cæsar ga deg land i Italia.
Som dommer må jeg ha inntekter. Men jeg er én mann, ingen legion.
- Det må være nydelig. - Jeg har ikke sett det ennå. For mye å gjøre.
Så klart. For mye å gjøre.
- Vi vil ikke være urimelige. - Så ikke vær det!
Vi har en avtale.
Snakk med sjefen din.
- Mars og Bellona bevare deg. - Like så.
Se opp, sjef.
Salve, Pullo!
Hvordan går det?
Vil du ha mus?
- Det burde du. De er gode her. - Beste mus i byen.
Har du en jobb til meg?
- Dødsfall er alltid etterspurt. - Gi meg et navn.
Problemet er at du mangler diskresjon.
Du jaget den bajasen langs gatene
som du la deg etter ei høne.
Kunne like gjerne ha gjort det i Forum.
- Neste gang skal jeg være stille. - Jeg vet ikke.
Jeg må tenke på ryktet mitt.
Folk kommer til meg fordi de vet at mine menn er pålitelige.
Riktig. Pålitelige menn.
Neste gang skal jeg være stille som døden.
Kom tilbake i morgen til samme tid. Urbor tar deg til stedet.
Gi meg litt penger på forskudd!
Ikke her.
Dette er et respektabelt sted, for skikkelige borgere.
Hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke skape jorder.
Jo da. Det kalles utkastelse.
- Og hvem skal jeg kaste ut? - Fiendene dine.
- Fiender? Fremdeles? - Merkelig nok.
- De blir mine venner med tiden. - Og veteranene blir dine fiender.
Med mindre noe blir gjort.
Kan de vende seg mot meg?
De ville aldri reise seg mot deg.
Men hvis de ikke blir tilfredsstilt, kan de slå seg på ran.
I ditt navn. Ikke bra.
Hils Mascius
at jeg respekterer hans oppriktighet!
Si at veteranene er som sønner for meg,
og at alle lojale veteraner skal få godt land i...
Pannonia. Godt og rikt land.
- Pannonia? - Snakk fritt.
Et hardt sted, langt borte. Mascius vil nekte.
Har Mascius mennenes tillit? Kan han påvirke dem?
Han kan påvirke Tiende, og gjennom dem andre.
Tilby ham noe personlig, da.
- Innenfor hvilke grenser? - Det får du avgjøre.
Magistrat Vorenus...
Niesen min skal holde et drikkegilde.
Jeg ser gjerne deg og din kone som mine gjester.
- Vi er beæret. - Du ser bekymret ut?
Min kone og jeg er enkle mennesker.
Dere vil venne dere til finere selskap.
Hvordan er den?
Mye mer behagelig.
Ryggen min hadde ikke klart enda en av Ciceros lovtaler.
Han lovpriser deg så lenge
at du kan tro at han er oppriktig.
- Salve, herr magistrat. - Salve, borger.
Mannen min er hjemme.
Det var veldig snilt av dere å hilse på.
Slett ikke.
Jeg tar gjerne imot dere igjen.
Takk.
Hold opp nå.
Ta imot oss, sier hun...
- Jeg skulle... - Damer.
Magistrat.
- Husbond... - Hva er dette?
Innleid! Imponerende, eller hva?
Ta på dem mer klær!
Du virker trett.
- Legg deg litt. - Gid jeg kunne det.
"Etter krav fra Senatet
"har vår ærede Gaius Julius Cæsar
"blitt utpekt til diktator på livstid!
"Den femte måneden vil heretter hete juli, til ære for ham."
Fjern det.
Cassius...
Det nytter ikke. Bildet er overalt.
Glem skribleriene. Kong Cæsar vet at du er lojal.
Det bekymrer meg ikke.
Men ser jeg virkelig sånn ut?
Omtrent...
Det er tragisk.
Men et bilde kan ikke avbilde din kraft,
din edle vitalitet.
Jeg sier kun sannheten.
Du har din forfaders eleganse,
derfor tegner massene deg.
De ser navnet mitt, det er alt.
Tosker. La oss snakke om noe annet.
Navn har stor betydning.
Du kan kalle en katt en fisk, men den vil ikke svømme.
Plebeierne elsker frihet. I ditt navn...
De løfter ikke en finger for friheten.
Plebeierne liker å se overklassen slåss.
Billigere enn teater og blodet er ekte.
Bli med meg.
Se der. Se på den.
Det er en stol. Hva så?
Stol? Det er en trone.
Troner er oftest mer dekorative.
Det ligner helt klart en stol.
- Er du blind? - Ikke bli hysterisk.
- Moren din sa at du var en feiging. - Moren min er veldig ulykkelig.
- Unnskyld, jeg snakket i sinne. - Jeg er ingen feiging, og ikke blind heller.
Jeg vet hva Cæsar er.
Jeg kan se.
Men jeg har sverget å være hans venn.
Nei, jeg er hans venn.
Og for vennskapets skyld lar du republikken dø.
Jeg er bare et menneske.
Republikkens ve og vel hviler ikke i mine hender.
Du tar helt feil.
Republikken hviler i dine hender.
Folket godtar ikke en tyranns død
hvis ikke en Brutus holder i kniven.
Nå har du gått for langt!
Han må dø.
Du vet at han aldri vil godta landsforvisning.
Han må dø.
Vent, kamerat. Vent!
Hvordan var den galliske tispa?
Snuskete, sikkert.
Ikke snakk før jeg sier fra.
Der, i midten. Aufidius.
Morder! Morder! Morder!
Morder! Morder! Han drepte Aufidiu!
Pannonia?
- Pannonia ligger 140 mil herfra. - Snarere 100.
Det er ikke engang en provins.
Jorden er god, sies det. Skogene er fulle av vilt.
Fulle av røvere og skurker, og alt mulig annet.
Brødrene våre vil ikke slåss mer. De tolererer det ikke.
Hvis de godtar Pannonia, blir Cæsar veldig takknemlig mot deg.
- Hvordan da? - 5000 denarer.
- Jeg forstår ikke. - Det tror jeg du gjør.
Jeg har vært tro mot brødrene mine siden jeg først spilte blod.
Tror du jeg svikter dem for 5000 denarer?
- Syv, da. - Du kan si 20 000.
- Jeg er ikke like grådig som visse andre. - Ikke så grådig som hvem?
Jeg sier bare at min ære ikke er til salgs så billig.
Ved å godta Pannonia, svikter du ikke våre brødre.
Hvis de ikke tar Pannonia, får de ingenting.
- Menn med sverd sulter aldri. - Men de dør. Hærførere først.
- Femten. - Ti.
Tolv.
Da går jeg, bror.
- Det var godt å se deg. - I like måte.
- Har han gått? - Ja.
- Ser det bra ut? - Du er veldig vakker.
Jeg er så redd at jeg nesten ikke får puste.
Det går bra.
Min kjære pike, jeg nekter å være redd for graffiti.
Jeg mener det, tegnerne tar ikke feil.
- Brutus vil forråde deg. - Du virker sikker.
Moren hans tvinger ham. Hun hviler ikke før du er død.
Servilia er ikke begeistret for meg, men å ville se meg død?
- Atia, du overdriver. - Nå har jeg iallfall advart deg.
Jeg advarte ham.
Du er langt borte.
Et behagelig sted, håper jeg.
- Det er det samme. - De sier det.
Jeg trenger din hjelp.
Moren din er en ond og hjerteløs skapning.
Men jeg er...
ulykkelig uten henne.
Jeg har prøvd å nå henne, men hun skyr meg som en spedalsk.
Hun nekter å snakke med meg.
Kan du snakke med henne?
La henne få vite hvor ynkelig jeg har blitt?
Det trengs ikke.
Hennes forakt er bare skuespill.
Hun er vannvittig forelsket i deg.
Det er en ondsinnet løgn!
Atia, kan jeg snakke med deg...
Hvem er det mennesket ved døra?
Skjønnheten i den vulgære kjolen.
Det er nok Lucius Vorenus' kone.
Så vakkert...
De har til og med malt taket.
Hun har noe herlig gateaktig over seg.
La meg introdusere deg.
- Kanskje vi skal gå rundt... - La oss vente.
- De kommer imot oss. - Rolig.
Niesen min vil gjerne treffe din nydelige kone.
- En ære. - Niobe. Atia.
Hvordan kapret du en sånn blomst?
Da hun fremdeles var ung og dum.
Kanskje du vil underholde Niobe mens jeg snakker med mannen hennes?
Så gjerne.
Fortell meg nå... Hvem på denne jord
- har sydd denne utrolige kjolen? - Det har jeg.
- Virkelig? - Ja.
Nå, hva sier Mascius?
Han godtar Pannonia for tolv.
Utmerket.
Jeg trodde ikke at han ville selge seg så billig.
Du får håndtere alle mine bestikkelser.
Helst ikke.
Det var en spøk.
Jeg forstår.
Vær så god.
Du har bestukket en mann
og reddet flere tusen fra å bli røvere.
Jeg ønsker ofte at jeg var tilbake i Gallia. Krigføring er enklere.
- Vorenus... - Magistrat Vorenus, om jeg får be.
Han har høyere rang nå.
Unnskyld, magistrat Vorenus.
Jeg hører rykter...
Stemmer det at Titus Pullo er fengslet og tiltalt for mord?
- Er det sant? - Ja.
Han har arbeidet som snikmorder.
Han drepte en mann på høylys dag.
- Vi må hjelpe ham. - Vi skal ikke gjøre noe.
- Ingen ting. - Mannen han drepte, var Aufidius Dento.
Nestleder i handelsforeningen,
Populær mann, og en uttalt kritiker av mitt lederskap.
Folk vil mistenke at jeg beordret mordet.
Jeg kan ikke bekrefte det ved å hjelpe Pullo.
Gjorde du det?
Beordret du mordet?
Jeg kjente ikke til hans eksistens.
Jeg vet ikke hvorfor han ble drept.
Offentlig figur. Det kan være mange grunner.
Det må ikke se ut som om jeg dreper alle som går imot meg.
Jeg vil miste støtte.
Kanskje Vorenus og jeg...
Og ingen jeg har forbindelse med får hjelpe ham.
Hvem skal hjelpe ham å finne en advokat?
Han er skyldig.
Folk må få se at rettferdigheten seirer. Soldater må også følge loven.
Jeg vet at han er som en bror for deg, men vi har ikke noe valg.
Alt er sant.
Vi kan nok gå nå, med mindre du...
Kan vi det? Det er koselig, men...
Jeg vet det.
Castor. Hent jøden Timon i morgen tidlig!
- God natt, mor. - God natt, lille venn.
Jeg ser ikke hva som er feil med den.
Trenger du loven, Moses?
Her får du rettferdighet.
Ta meg! Førsteklasses advokat.
- Er du dyktig? - Dyktig?
Jeg kunne få Medea frikjent. Hva er saken?
Det gjelder en Titus Pullo.
- Gå, jøde. - Vil du ikke ta saken?
Jeg suger heller Plutos tornefulle kukk.
Noen andre?
Noen som vil ha jobb?
Noen?
Det hadde vært lettere hvis du sa hvem som betalte deg.
- Det viser at du angrer. - Jeg kan ikke.
Jeg ga mitt ord.
Kanskje du trengte penger for å hjelpe din syke mor?
- Noe sånt ville hjelpe. - Jeg trengte penger til vin.
Har du noen venner som kan snakke for deg?
Det må være noen.
Godt brød, dette. Har du mer?
Titus Pullo, soldat i trettende legion.
Anklaget for mord
på borgeren Aufidius Dento,
Caelius, Falernas stamme.
Stilt for retten av hans venner.
Kast ham til dyrene!
Vi begynner.
Hvem snakker for Aufidius Dentos lik?
Jeg, Maius Nigidius.
Hvem snakker for Titus Pullo?
Jeg.
Priscus Maevius.
Vær så god, aktor.
Borgere...venner.
Nyheten om Aufidius død
gjorde meg dypt bedrøvet.
En god mann ble stukket, hogd...
knivdrept på høylys dag på åpen gate.
Motbydelige avskum!
Jeg ble dypt bedrøvet,
men ikke overrasket.
Slike ugjerninger har blitt hverdagskost.
Uslinger som den mannen,
- er like vanlige som rotter! - Det stemmer.
Jeg skal ikke trette dere med bevis på hans skyld. Se på ham!
Vi vet alle at han er skyldig.
- Salve, bror. - Samme, broder.
Ikke bra dette. Jeg trodde Pullo var død for deg?
Snart er han død for alle.
Du er hard. Men du kan ha feil.
Mye kan skje før solen går ned.
- Hva? - Pullo er ikke alene.
Vi lar ikke en bror bli dømt av denne mobben.
Disse taler for seg snart.
Når de tar ham ned derfra, rykker vi inn og tar ham.
- Trekk dem tilbake! - Hvorfor?
Forstår du ikke hva som står på spill her?
- Bror Pullos liv. - Hva som står på spill politisk?
Politisk? Jeg knuller politikken i ræva.
Folk vil tro at Cæsar beordret mordet på Dento.
- og de vil holde Cæsar ansvarlig. - Hva så? Cæsar gjør som han vil.
Han gjenoppretter lov og orden.
Det vil ikke gå hvis hans soldater dreper ustraffet.
- Jeg kan ikke stoppe dem nå. - Hvorfor ikke?
- Da taper jeg ansikt. - Du kan miste mer enn det.
Vil du fortelle dem det?
Hvis jeg må.
Se på oss...
Hvordan kunne det bli sånn?
Det er for republikkens beste.
Da er vel formålet godt.
Trekk dem tilbake!
På toppen av alt nekter denne soldaten,
denne bøllen, denne barbaren,
å navngi oppdragsgiveren sin.
- Cæsar! - Cæsar!
Vi nevner ingen navn, borgere. Vi vet jo ikke.
Vi kan gjette, det er selvfølgelig mulig å gjette,
men det er umulig å vite.
Det forverrer forbrytelsen.
Fins det strenge nok straffer for sånne udyr?
Nei!
Neppe. Neppe.
Men min ærede kollega kan kanskje opplyse oss.
Snakk, Priscus Maevius!
Denne mannen...
er bare en hjelpeløs tjener.
Et redskap, en dukke.
Vi bør føle medynk, ikke sinne.
Medynk...
for at han har sunket så dypt.
Hevder du at han er uskyldig?
Nei, jeg sier bare...
I så tilfelle, da er vi ferdige med ham.
- Nekter du for hans skyld? - Nei.
Nei vel. Titus Pullo dømmes til døden på arenaen.
Jeg har alltid betraktet deg som min sønn.
Blir det en sånn samtale?
Godt trekk.
Jeg vil be deg om en tjeneste, far til sønn.
Noen må overta Makedonia etter den idioten Valerius.
Jeg vil gjerne utpeke deg.
- Skulle jeg styre Makedonia? - Hvis du aksepterer.
Hvorfor i furienes navn vil du at jeg gjør det?
Du er den rette for oppgaven.
Få hadde vært mindre rett.
Du undervurderer deg selv.
Du kan utrette store ting hvis du bare prøver.
I Makedonia?
Det tviler jeg på.
Tenk over det.
Jeg trenger en jeg kan stole på.
- Vil du ha meg bort fra Roma? - Slett ikke.
Jeg trenger din hjelp.
En du kan stole på...
Er det galt av meg å gjøre det?
- Tviler du? - Jeg sa ikke det.
Snakk åpent. Har jeg gitt deg grunn til å tvile?
Siden du spør... Ja, som du vet.
- Det var mange år siden. - Teller ikke gamle svik?
Jeg svek ingen.
Hadde du sagt at du ville angripe Roma
og bedt om min lojalitet,
så hadde du fått den.
Jeg hadde trodd at du var gal...
Men jeg hadde gitt deg min lojalitet, for du er som en far.
- Brutus... - Men du ba ikke om det.
Du krevde den med sverd i hånd. Jeg svek ingen.
Unnskyld. Det var galt sagt. Du har aldri sveket meg.
- Hvorfor stoler du da ikke på meg nå? - Jeg stoler på deg!
Du sender meg vekk fra Roma for å styre Makedonia.
Vel, takk.
Jeg føler meg beæret. Men jeg reiser ikke.
Jeg har makt til å insistere på det.
Som min far...
Som min far betraktet jeg deg...
Bare i ett år eller så.
- Inntil byen er stabil. - Unnskyld meg, jeg føler meg ikke bra.
- Vi kan spille ferdig senere. - Vær fornuftig!
Du er på hver eneste husvegg med en kniv mot strupen min.
Man kan ikke bare overse slikt.
Bare tyranner trenger å bekymre seg for tyrannmordere.
Og du er ingen tyrann!
Det har du sagt om og om igjen.
Du kan gå.
Janus, Gaia og Dis...
Jeg ber dere ydmykt om å godta dette dyret som min offergave.
Hvis det behager dere,
ber jeg dere om å gi Eirene et langt liv.
Liksom min venn Lucius Vorenus og familien hans.
hvis det ikke er for mye.
Og la Eirene få vite
at jeg angrer det jeg gjorde.
Opp med deg, soldat!
Pass dere for denne!
Han er soldat.
Slåss, din feiging!
- Reis deg og slåss! - Jeg vil ikke.
Det gjøres ikke sånn. Du må gjøre motstand.
Ikke hvis jeg ikke vil.
Jeg vil bare dø. Forstått?
Jeg vil bare dø, så sett i gang.
Drittpreik. Kom igjen!
Hva er det med deg? Har du ingen verdighet?
Stå opp og slåss!
- Våkn opp, soldat. - Opp!
Kom hit og sug kukken min.
Reis deg og hold i sverdet!
Bare stå opp og hold det. Du trenger ikke å løpe rundt.
Du er ikke annet enn ei kjerring.
Du og hele Trettende. Kjerringer hele bunten!
Ikke snakk om Trettende!
Jeg pisser på Trettende!
Grisers avkom, alle sammen!
Kan ikke du og Trettende reise dere og suge min...
Pullo!
Trettende!
Pullo! Pullo!
- De forsvinner om høsten. - Hvem?
Ålene. De forsvinner.
- Virkelig? - Hvor?
- Hva mener du? - Hvor drar de?
Ingen vet. Det er et mysterium.
Jeg ventet deg.
Hvis du får flere oppdrag,
så ikke bruk veteraner neste gang
Mor?
Jeg skylder ikke Cæsar mer vennskap.
Jeg må gjøre min plikt.
Jeg skal snakke med Cassius
og se hva vi kan gjøre.